‫- סרט תיעודי מקורי של NETFLIX -‬
‫עדני מפואר קורא לבת זוגו.‬
‫המרדף אחר האהבה הוא מפעל חייו.‬
‫אבל להיראות טוב זה רק חצי מהסיפור.‬
‫כדי לסגור את העסקה‬ ‫עליו להקסים אותה בריקוד שלו.‬
‫כשזה מגיע לחיזור,‬
‫העדני המפואר אינו הציפור היחידה‬
‫עם תצוגה מרהיבה.‬
‫אבל כמו שנראה,‬
‫בעולם הציפורים הרוקדות,‬
‫רק המקסים ביותר מצליח.‬
‫זו גינאה החדשה,‬
‫האי מכוסה הג'ונגלים הגדול בעולם.‬
‫בהרים ובעמקים המבודדים האלה,‬
‫ציפורים פיתחו‬
‫תצוגות חיזור מהמשונות בעולם.‬
‫- המנענע -‬
‫הכירו את עדני מלך סקסוניה.‬
‫נוצות הראש שלו הן הארוכות‬ ‫בין כל הציפורים,‬
‫והן חיוניות בחיזור אחר נקבות.‬
‫אבל לפני כן, המלך צריך להפיץ את הבשורה‬ ‫כדי למשוך מלכה.‬
‫הוא חולק את חופת היער הזה עם מאות ציפורים,‬
‫אבל האם הנקבה המתאימה לו נמצאת כאן?‬
‫ייתכן שזו היא.‬
‫הגיע הזמן לרדת אל ענף התצוגה שלו.‬
‫היא שם למעלה, ללא ספק,‬
‫אבל הוא צריך שתתקרב.‬
‫כשהיא מתקרבת,‬
‫הוא יכול להתחיל בריקוד.‬
‫היא תשפוט אותו על כל דבר.‬
‫על גובה הנדנוד,‬
‫על אורך נוצות ראשו‬
‫ועל אופן הנענוע שלהן.‬
‫ככל שהציון שלו גבוה יותר,‬
‫סביר יותר שהיא תבחר בו.‬
‫הגיע הזמן להחליט.‬
‫האם הוא מלך המנענעים?‬
‫נראה שלא.‬
‫נו, טוב,‬
‫בחזרה לחיפושים.‬
‫משיכת בת הזוג המושלמת‬
‫היא אתגר לכל זכרי העדני.‬
‫חלקם מעלים את סיכוייהם‬
‫בכך שיש להם כתובת קבועה.‬
‫- רקדני המוט -‬
‫גדם עץ ישן ורעוע.‬
‫גובהו שלושה מטרים בלבד מעל אדמת היער.‬
‫הוא לא נראה מי יודע מה,‬
‫אבל הוא חשוב מאין כמוהו‬
‫לעדני הסייפני הזה,‬
‫או סייפני בקיצור.‬
‫סייפני בא לכאן בכל בוקר‬
‫בתקווה למשוך אליו נקבה.‬
‫גם אם לא תמיד רואים אותו...‬
‫תמיד שומעים אותו.‬
‫גם במעבה השיחים הנמוכים,‬ ‫קריאותיו נשמעות למרחוק.‬
‫בכל הנוגע לרושם ראשוני,‬
‫יש לו תכסיס נחמד בשרוול.‬
‫במשך שנים, איש לא ידע למה‬
‫לעדני הסייפני יש נוצות כתפיים משונות.‬
‫אבל מי תיאר לעצמו דבר כזה?‬
‫מכיוון שאין מחסור במזון ביערות האלה,‬
‫זכרי העדני יכולים להתמקד בדבר אחד,‬
‫משיכת בת זוג.‬
‫נוצותיו המבריקות הן סמל לכך‬ ‫שהוא במצב מצוין.‬
‫הוא רק צריך שנקבה תגלה אותן.‬
‫אבל משאין סימן לעניין,‬
‫סייפני ממשיך ביומו.‬
‫העדני הסייפני‬
‫אינו רקדן המוט היחידי ביער הזה.‬
‫ראש עץ בגובה 25 מטר‬
‫עוצב לכדי עמדת תצוגה מושלמת‬
‫על ידי עדני תריסר החוטים.‬
‫בואו נכנה אותו חוטי.‬
‫מגובה כזה, קריאתו של חוטי‬
‫חזקה דיה כדי להגיע לצד השני של העמק.‬
‫למרבה הצער, נראה שאיש לא מאזין לה.‬
‫אבל אם נקבה הייתה באה,‬
‫האם הריקוד הזה היה מרשים אותה?‬
‫או הזנב הזה?‬
‫זו הציפור היחידה בעולם‬
‫עם זנב כזה,‬
‫והוא מיועד לחיזור מוזר מאוד.‬
‫הוא רק צריך נקבה על המוט שלו.‬
‫בעמדה של סייפני יש אורח,‬
‫אבל זה זכר צעיר.‬
‫הנוצות שלו נראות נהדר,‬
‫אבל כריות הכתפיים שלו‬ ‫לא התפתחו עדיין,‬
‫והנוצות המבריקות שלו...‬
‫לא היו מרשימות אף אחד.‬
‫אבל אתה אף פעם לא צעיר‬ ‫מכדי לנסות את הריקוד.‬
‫לא רע,‬
‫אפילו אם הוא נראה כאילו גררו אותו‬
‫ביער במהופך.‬
‫גם על המוט של חוטי יש אורח,‬
‫אבל זה זרזיר‬
‫שרוצה להודיע לכולם שהוא באזור.‬
‫המוט הוא נקודת תצפית נהדרת‬ ‫לאיתור טרף.‬
‫נראה שכל ציפור ביער‬
‫רוצה לשבת על המוט של חוטי,‬
‫אבל כדי למשוך בת זוג,‬
‫עליו לגרש את זרם מסיגי הגבול.‬
‫עכשיו, איפה כל נקבות תריסר החוטים?‬
‫אחת מהן בטח נמצאת בסביבה.‬
‫הצעיר המדובלל עדיין בשלו‬
‫וסייפני לא מרוצה.‬
‫הילד הזה אמיץ,‬
‫אבל הוא צריך ללכת.‬
‫סייפני יודע שבלי מוט אין בנות זוג.‬
‫הוא חוזר לשלוט,‬
‫שולף את הנוצות‬
‫וחושף את הגחון.‬
‫הוא רק צריך נקבה שתעבור בסביבה.‬
‫אולי זו האחת?‬
‫זו נקבה,‬
‫אבל לא סייפנית.‬
‫עדנים זכרים עשויים לעבור חיים שלמים‬
‫בלי לזכות באף נקבה,‬
‫אבל הם מתוכנתים להתמיד במלאכתם.‬
‫סופה מתקרבת זה לא חדשות טובות.‬
‫סייפני יודע שאין טעם לרקוד בגשם,‬
‫הנקבות לעולם לא מחפשות בן זוג‬
‫במזג אוויר סוער.‬
‫או כמעט אף פעם.‬
‫הנה נקבה שהגשם לא מפריע לה.‬
‫חוטי ודאי לא התרחק,‬
‫אבל לנקבות אין הרבה סבלנות.‬
‫מי יודע מתי היא תחזור.‬
‫חוטי מבלה זמן רב בעיצוב הגינה שלו.‬
‫זו מטלה חשובה,‬ ‫כי הוא רוצה שהמוט שלו‬
‫יתבלט בין הצמרות.‬
‫הוא כבר הסיר את כל העלים מכאן.‬
‫גם את העלים האלה אפשר להסיר.‬
‫אבל הגינון יחכה.‬
‫יש לו דייט.‬
‫האם מתנה של עלים תסייע לחיזור?‬
‫לא.‬
‫חייו של עדני זכר‬
‫עלולים להיות מתסכלים,‬
‫אבל היא לא ויתרה עליו עדיין.‬
‫הוא פשוט צריך להקסים אותה‬ ‫כך שתבוא אל המוט.‬
‫באופן מוזר,‬
‫נקבות תריסר החוטים‬ ‫אוהבות לקבל טפיחה בפרצוף‬
‫מזנב של זכר.‬
‫היא תשפוט אותו לפי זה.‬
‫הנה זה בא.‬
‫כמה מצער, הטכניקה שלו דחתה אותה.‬
‫רקדני המוט מבלים זמן רב‬ ‫בתקווה שיבחינו בהם,‬
‫אבל ייתכן שההמתנה של סייפני נגמרה.‬
‫הניקור הקטן הזה הוא סימן טוב,‬
‫אבל היא צריכה לבדוק אותו מקרוב.‬
‫הפרטים הקטנים הם המכריעים.‬
‫הוא עבר את המבחן.‬
‫ההתמדה שלו השתלמה.‬
‫השימוש בגדם עץ כעמדת תצוגה‬ ‫זה דבר אחד,‬
‫אבל אצל כמה מהציפורים הרוקדות,‬
‫הנקבות דורשות אף יותר.‬
‫הן מצפות ליצירתיות מבני זוגן.‬
‫- האמנים -‬
‫זו סוכה,‬
‫סוכת זרדים.‬
‫מטרתה למשוך את נקבת הסוכי.‬
‫אבל אפשר לומר שהבנאי‬
‫הוא זה שמושך את העין,‬
‫סוכי הלהבה,‬
‫הציפור בעלת הצבעים הבוהקים ביותר בעולם.‬
‫נדרשו לו כמה ימים לבניית הסוכה,‬
‫ועכשיו הוא מוסיף כמה נגיעות אחרונות.‬
‫אבל להבי אינו הסוכי היחיד שיש כאן.‬
‫הסוכה הזאת היא כנראה המבנה השאפתני ביותר‬
‫שנבנה על ידי בעל חיים אחד.‬
‫הנה האחראי לה,‬
‫סוכי מקגרגור.‬
‫אולי אין לו סקס אפיל כמו ללהבי,‬
‫אבל אף ציפור אחרת לא שואפת גבוה ממנו‬ ‫כדי להרשים את הנקבות.‬
‫בניגוד ללהבי,‬
‫מקגרגור מעביר את רוב השנה‬
‫ב"שפצור" הסוכה שלו.‬
‫הוא עומל על הגדלתה ושיפורה.‬
‫עד כה הוא בונה אותה כבר שבע שנים.‬
‫מצד שני, הסוכה של להבי‬ ‫לא תחזיק מעמד הרבה זמן.‬
‫רק שבועיים בערך.‬
‫למרות זאת, כל זרד צריך להיות במקומו.‬
‫הפרטים הקטנים הם החשובים ביותר.‬
‫מרוצה מסוכתו,‬
‫להבי עובר להתמקד בחצר האחורית.‬
‫כדי להרשים נקבה,‬ ‫חשוב שגם היא תהיה מדויקת.‬
‫בעבור שניהם,‬ ‫הכנת יצירת האמנות המושלמת דורשת זמן רב‬
‫ולפעמים מתסכלת.‬
‫לו רק היו לו ידיים.‬
‫זה לא מקגרגור.‬
‫זה שכנו ויריבו מהמשך השביל.‬
‫אף אחד לא בבית‬
‫ולכן הוא בא לעשות צרות.‬
‫סוכיים נוטים לקנאה עזה.‬
‫אבל לוונדליזם שלו יש מטרה.‬
‫אם תחבל בסוכת היריב,‬
‫הסוכה שלך תיראה טוב יותר‬ ‫בעיני האורחות.‬
‫מר להבי עדיין מנהל קרבות משלו,‬
‫אבל גם הוא צריך לשמור על עצמו.‬
‫כשאתה הדבר הבולט ביותר בג'ונגל,‬
‫יש תמיד סיכוי שתמשוך ציפור מהסוג הלא נכון.‬
‫נץ דוריאה.‬
‫אבל הוא איבד את אלמנט ההפתעה.‬
‫מקגרגור חזר.‬
‫הוא מתחיל מיד בתיקונים.‬
‫המגדל שלו בגובה יותר ממטר.‬
‫זו אולי קלישאה,‬ ‫אבל הגודל כן קובע אצל נקבות הסוכי.‬
‫אם זכר מצליח לבנות ולתחזק מגדל גבוה,‬ ‫זה סימן לגנים טובים.‬
‫לאחר מכן, מקגרגור עובר לקישוטים.‬
‫לכל סוכי יש קישוט משלו.‬
‫הקישוט של מקגרגור הוא לשד עץ שזיפים דביק.‬
‫יפה!‬
‫גם להבי מקשט, אבל הוא יותר ניסיוני.‬
‫לעומתו, מקגרגור יודע בדיוק מה הוא רוצה‬
‫ולכל דבר יש מקום משלו.‬
‫לזה יש פוטנציאל,‬
‫אבל כדאי לשים את זה כאן?‬
‫כאן?‬
‫או אולי כאן?‬
‫אולי אפילו כאן?‬
‫מושלם.‬
‫קישוטים טריים מעידים על כך שהסוכה בשימוש.‬
‫ככל שהם מפוארים יותר,‬ ‫סביר יותר שירשימו נקבה.‬
‫הוא תלה כבר מאות קישוטים,‬
‫אבל נראה שמגיע שלב‬
‫שבו יש יותר מדי מהם.‬
‫מקגרגור שומר על פלטת הגוונים החומים,‬
‫ומקווה שפרחים נבולים יוסיפו חן לסוכה.‬
‫הקישוטים הם לעתים קרובות‬ ‫עניין של אופנה מקומית.‬
‫בעמק הזה, כחול הוא במודה.‬
‫האם האוכמניות האלה ימשכו את העין?‬
‫אורח לא רצוי נוסף הגיע לסוכה של מקגרגור.‬
‫זה עלול להיגמר רע,‬
‫אבל זו גם הזדמנות בשביל מקגרגור‬ ‫להתאמן על מיומנות חשובה.‬
‫חיקוי.‬
‫מרשים למדי.‬
‫ואיך נשמעת צווחת החזיר שלו?‬
‫הוא יודע גם לחקות את הכלבים המקומיים.‬
‫חזירים לא אוהבים כלבים.‬
‫מה יחשוב החזיר על נביחה נשכנית יותר?‬
‫החיקוי לא נועד רק להפחיד חזירים,‬
‫אלא גם לחיזור.‬
‫יש לו מזל,‬
‫נקבה שמעה אותו ובאה לבדוק אותו מקרוב.‬
‫הגיע הזמן למבחן עיוור.‬
‫הוא צריך עכשיו להשמיע לה‬ ‫את הרפרטואר המלא שלו.‬
‫ראשית, שירת ציפורי היער.‬
‫הוא עובר לצלילים אחרים ששמע‬
‫בכפר קרוב,‬
‫כמו חטיבת עצים.‬
‫אנשים מדברים.‬
‫והדבר המדהים ביותר...‬
‫ילדים משחקים.‬
‫זה הרשים אותה.‬
‫מי לא היה מתרשם מזה?‬
‫לבסוף, נביחת כלב‬
‫ועוברים לשלב השני.‬
‫משחק מחבואים.‬
‫כדי שהיא תתלהב כיאות,‬ ‫אסור לו להיראות.‬
‫משחק ההקנטות הזה יכול להימשך‬ ‫20 דקות או יותר.‬
‫גם ללהבי היה מזל.‬
‫להבית הגיעה לבדוק אותו.‬
‫היא עונה לקריאתו, סימן טוב.‬
‫עכשיו, איך הוא ימשוך אותה אל סוכתו?‬
‫האם כיווץ והרחבת האישון שלו‬ ‫הם הפיתוי הנכון?‬
‫נראה שזה מוצא חן בעיניה.‬
‫צעד אחד נוסף, והיא בסוכה שלו.‬
‫יותר מדי כיווץ אישונים, כנראה.‬
‫אצל מקגרגור,‬ ‫הגיע הזמן להפגנת הציצית המשוגעת.‬
‫היא ראתה מספיק,‬
‫אבל אולי תחזור אחר כך.‬
‫אצל להבי, המשחק לא נגמר עדיין.‬
‫הדייט שלו חזרה‬
‫והוא מנסה משהו חדש.‬
‫הוא עדיין צריך למשוך אותה לסוכה שלו,‬
‫וייתכן שקישוט כחול במקור‬
‫הוא הדבר המתאים.‬
‫סוף סוף, היא במקום הנכון.‬
‫הגיע הזמן לריקוד הייחודי שלו,‬
‫ריקוד המטדור.‬
‫אוי, לא! הלחץ משפיע עליו.‬
‫ניסיון שני.‬
‫הכול דופק כמו שעון.‬
‫הצעד האחרון שלו משונה,‬
‫אבל גם הוא חלק מהריקוד.‬
‫וזו התרומה היחידה שלו לאבהות.‬
‫סוכיים משחקים לבד את משחק החיזור.‬
‫אבל בג'ונגלים של אמריקה המרכזית והדרומית,‬
‫יש ציפורים שתקוותם היחידה למצוא אהבה‬
‫טמונה בעבודת צוות.‬
‫- הצוות -‬
‫זו הרופיקולה.‬
‫בכל בוקר, כנופיית זכרים‬ ‫מתאספת באזור הזה של היער‬
‫בתקווה לפגוש נקבות.‬
‫הם לא בדיוק חברים,‬ ‫אבל הם זקוקים זה לזה כדי להצליח.‬
‫לכן הבלגן מתחלף בסדר.‬
‫זה אזור תצוגה משותף‬
‫המכונה "לק".‬
‫בלק, ‬
‫לכל זכר יש אזור ריקוד משלו.‬
‫ככל שיש בו יותר זכרים,‬
‫סביר יותר שנקבות יבואו לבקר.‬
‫עבודת צוות היא חשובה אף יותר‬
‫לרקדנים מסוימים מפנמה.‬
‫זה ענף הריקודים‬
‫של זכר מנקין ארוך-זנב.‬
‫אבל כדי למשוך נקבה,‬
‫מנקין אחד אינו מספיק.‬
‫לכן יש לו עוזר.‬
‫המנקינים האלה‬ ‫הם נבדקים במחקר שנמשך 21 שנה,‬
‫והצמד הזה עובד יחד כבר חמש שנים.‬
‫הוא פועל כמכונה משומנת היטב‬
‫ולכן הוא הצמד המצליח ביותר ביער.‬
‫החזרה נגמרה‬
‫והם יוצאים לחפש זיווג.‬
‫הם מפרסמים את מוכנותם באמצעות דואט,‬
‫וקריאותיהם נענו.‬
‫עכשיו הם מראים לה את הבמה שלהם‬ ‫עם כמה סיבובי תעופה.‬
‫עד כה, התקדמות יפה.‬
‫אבל האם הריקוד שלהם יקלע למטרה?‬
‫אם כן, רק זכר האלפא יזדווג.‬
‫העוזר נמצא כאן‬
‫רק כדי לגרום לבוס שלו להיראות טוב.‬
‫אבל לפני שתחליט,‬
‫נקבת המנקין תמיד בודקת את המתחרה.‬
‫כמה חבל!‬
‫בלק של הרופיקולה,‬
‫השופטות תופסות את מקומותיהן.‬
‫הכנופייה מתרגשת שוב.‬
‫כשהסדר שב על כנו,‬ ‫כל אחד מהם עובר לעמדה שלו‬
‫ומציג את הצד הכי טוב שלו.‬
‫הם נשפטים על פי האחוריים שלהם.‬
‫דרושה עין מיומנת לאיתור הישבן הכי יפה.‬
‫אבל התחרות לא נגמרת בזה.‬
‫שימו לב...‬
‫טוב, זה לא בדיוק "אגם הברבורים",‬
‫אבל זה מספיק כדי להקל את הבחירה הסופית.‬
‫אבל האם הזכר הזה מרשים גם מקרוב?‬
‫הוא חייב להמשיך לקפץ עד שיקבל אישור.‬
‫לא כולם מרוצים מזה,‬
‫אבל התחרות לא נגמרה עדיין.‬
‫יש עוד נקבות שאפשר לזכות בלבן,‬
‫חייבים להמשיך לקפץ.‬
‫אבל כשהנקבה הבאה בוחרת,‬
‫זה אותו הזכר.‬
‫מחקרים מראים שרוב ההזדווגויות‬
‫שמתרחשות בלק הן עם זכר אחד,‬
‫אבל רק הנקבות יודעות‬
‫למה הוא כן והאחרים לא.‬
‫אבל הם ממשיכים לקוות‬ ‫עד שאחרונת הנקבות עוזבת את המקום.‬
‫גם צמד המנקינים התותחים הם מלאי תקווה.‬
‫הנקבה חזרה.‬
‫הם ממשיכים מהמקום שבו עצרו.‬
‫אבל המופע האחרון‬
‫הוא מופע סולו.‬
‫כשמגיע הזמן לרקוד לבד,‬
‫זכר האלפא אומר לעוזר שלו ללכת.‬
‫בשנה שעברה,‬ ‫הזכר הזה היה המצליח ביותר במחקר,‬
‫אבל אסור לו להיות שאנן.‬
‫המחקר מראה שנקבות מבוגרות יותר כמו זו‬
‫גורמות לזכרים מנוסים לעבוד קשה יותר‬ ‫כדי לזכות בהן.‬
‫עליו להמם אותה בכל צעד ריקוד.‬
‫עכשיו מגיע שיא המופע כולו.‬
‫השמיעו את התופים...‬
‫הקפצות הענף.‬
‫הן מוצאות חן בעיניה.‬
‫נותר לו רק להשתחוות...‬
‫ולהזדווג.‬
‫העוזר יכול רק להביט בנעשה.‬
‫אולי בשנה הבאה, הוא יהיה השולט.‬
‫נחזור לגינאה החדשה,‬
‫שבה חיה ציפור רוקדת שיש לה הכול,‬
‫הזירה המושלמת,‬
‫הריקוד הכי מגוון‬
‫והוא עושה את זה לבד לגמרי.‬
‫אפשר לומר שהוא הבדרן הטוב ביותר.‬
‫- הבדרן הטוב ביותר -‬
‫זה שטח התצוגה הפרטי שלו.‬
‫הוא עדני,‬
‫פרוטיה קרולה,‬
‫ושמו בוב.‬
‫לבוב יש אובססיה לסדר,‬
‫אבל זו משימה חשובה.‬
‫נקבות הקרולה‬ ‫לא מבקרות בשטחי תצוגה מבולגנים.‬
‫כל עלה חייב להיעלם.‬
‫מושלם.‬
‫אבל המשימות של בוב לא נגמרו.‬
‫הוא צריך לעשות עוד משהו.‬
‫השטח שלו מרופד בטחב‬
‫והוא צריך לטפל בכמה אזורים.‬
‫נפלא!‬
‫מטלות הבית נגמרו‬ ‫ועכשיו בוב מותח איברים.‬
‫זכרי הקרולה עושים יותר חזרות‬
‫מכל עדני אחר.‬
‫ריקוד הבלרינה הוא רק אחד‬ ‫מתשעה ריקודים מוקפדים,‬
‫ועליו לבצע אותם בסדר מדויק וקבוע.‬
‫לכן זה הריקוד המסובך ביותר בקרב הציפורים.‬
‫אפילו העצירות בין התנועות‬ ‫חשובות בריקוד הזה.‬
‫ולא רק התנועות חשובות, אלא גם המיקום.‬
‫חשוב מאוד שהוא ירקוד מתחת לענף שלו,‬
‫כי משם תצפה בו הנקבה.‬
‫אבל אפילו הרקדן המנוסה ביותר‬ ‫יכול להתעייף מהאימונים,‬
‫במיוחד כשאף אחד לא צופה בו.‬
‫הוא יוצא להפסקת צהריים.‬
‫כשבוב הולך,‬
‫אחרים משתחלים פנימה,‬
‫זכר צעיר‬
‫וחברו הצעיר לא פחות.‬
‫יום אחד, לשניהם יהיו שטחים משלהם,‬
‫אבל עד אז עליהם לנצל כל הזדמנות לאימונים.‬
‫שניים יכולים לעשות משחק תפקידים.‬
‫רקדן...‬
‫ונקבה שופטת.‬
‫אבל הזמן נגמר.‬
‫בוב חזר.‬
‫הצעיר הזה רוצה להישאר בסביבה‬
‫וללמוד מהמומחה,‬
‫אבל זמן המשחקים נגמר.‬
‫זה קרה בדיוק בזמן.‬
‫נקבת קרולה.‬
‫אבל היא לא מחפשת אהבה.‬
‫היא מחפשת חומרים לקן.‬
‫עדיף להיפטר ממנה.‬
‫כשאתה פרוטיה קרולה,‬
‫אין דבר כזה מנוחה.‬
‫כדי להצליח,‬ ‫בוב יודע שהריקוד שלו חייב להיות מושלם.‬
‫לכן עליו להתאמן שוב ושוב.‬
‫נקבה נוספת!‬
‫נראה שהיא מתעניינת בו.‬
‫המופע מתחיל.‬
‫בוב פותח בסיבוב על ענף,‬
‫הראשון מתוך תשעה ריקודים.‬
‫הנקבה מתקרבת, הגיע הזמן לריקוד השני.‬
‫קפיצות על הקרקע.‬
‫הוא עובר בחוכמה לריקוד השלישי,‬
‫קפיצה-נדנוד.‬
‫שטיח הטחב שומר על רגליו של בוב‬ ‫מעוגנות לקרקע,‬
‫אבל הוא צריך שהיא תבוא לענף שלו.‬
‫יש!‬
‫אבל מה זה?‬
‫היא הביאה חבר?‬
‫זה זכר בוגר נוסף.‬
‫הוא עלול לעשות צרות,‬ ‫אבל בוב חייב להמשיך.‬
‫הריקודים עשויים להימשך שעות,‬
‫והוא יקבל נקודות על כוח סבל.‬
‫הגעתו של זכר נוסף מדאיגה עוד יותר.‬
‫פתאום בוב מוקף באויבים‬
‫שבאו להפריד בינו לבין הנקבה.‬
‫אם הוא יאבד מיקוד עכשיו,‬ ‫היא עלולה לבקר בשטח של אחד מהם.‬
‫יש עוד הרבה ריקודים לפניו.‬
‫הבא בתור, ריקוד ארבע.‬
‫הטיות הראש.‬
‫אבל הרעש מסיח את דעתו.‬
‫הוא חייב להראות להם מי הבוס,‬
‫ופיסת העלה הזאת עשויה להיות התשובה.‬
‫זה תג בעלות, הדרך שלו להגיד,‬
‫"זה השטח שלי, תתחפפו מפה."‬
‫זה מוזר...‬
‫אבל זה פועל.‬
‫אבל עכשיו משהו משתבש.‬
‫היא איבדה עניין,‬
‫או שהוא מנסה לחזר אחריה‬ ‫בצד הלא נכון של הענף?‬
‫למזלו,‬
‫הוא נזכר שנקבות הקרולה‬
‫אוהבות להביט למטה‬ ‫אל בן הזוג הפוטנציאלי שלהן.‬
‫הוא חוזר לריקוד‬ ‫וממשיך בסבב שני של קפיצות.‬
‫ריקוד חמישי.‬
‫עכשיו הוא עובר לריקוד הבא,‬
‫קפיצה-נענוע,‬
‫מספר שש.‬
‫הוא מנער את נוצותיו, רוכן קדימה‬
‫ודוחף את הראש מתחת לכנף.‬
‫ניעור, רכינה, כנף.‬
‫ניעור,‬
‫רכינה, כנף.‬
‫הנקבה עדיין מעוניינת.‬
‫הגיע הזמן לריקודים שבע, שמונה ותשע.‬
‫הקידה, הבלרינה ונענוע הראש,‬
‫הריקודים שמראים שהוא הרקדן הטוב מכולם.‬
‫לך על זה, בוב!‬
‫יש זכרי קרולה שלא זוכים בנקבה לעולם...‬
‫אבל הסיכויים של בוב גבוהים.‬
‫אפילו העצירות שומרות על עניין מצדה.‬
‫נפנוף הכנפיים שלה אומר, "עבודה יפה, בוב."‬
‫זה הסימן שהוא קיווה לו.‬
‫הידד!‬
‫אבל למרות המופע הווירטואוזי של בוב,‬
‫ייתכן שהיא לא תרצה לראות אותו שוב.‬
‫נו, טוב.‬